Možda smatrate da znate moju priču.
Mnogi su je pripovijedali.
Davno je postala povijest, postala je mit.
OFELIJA
Vidjela sam više raja i pakla no što većina sniva.
Ali oduvijek sam bila svojeglava te sam
slijedila svoje srce i govorila što mislim.
Krajnje je vrijeme da vam sama ispričam svoju priču.
Pazite vi ispod!
Ofelija, pažljivo.
Fixed by: BOTANICMAN
Je li ti to ponovo miš u džepu? -Budi tiho! -Laerte, idem s tobom!
Nemoj! Vrati se, Ofelija! -Ali sve te knjige!
Znači i učenici. Kako slatko.
Podučit ću te kasnije. -Tišina, pripremite se za učenje.
Pazite na zmajeve! -Zmajeve?
Ovo je prečica. -Pripremite zečeve, oderat ćemo ih. -Mali vražićci!
Ofelija!
Nemoj! -Pusti me. Želim vidjeti.
Za kraljevića Hamleta! Odlazi na veličanstveno sveučilište Wittenberg.
Danas mu je petnaest godina.
Malo više od dječaka, ali još ne muškarac.
Vrijeđa kraljevića? -To mu je stric, kraljev brat.
Jabuka majčinog oka. Naravno, jabuka je bila ta
koja je ženu dovela u iskušenje u edenskom vrtu.
Uvijek sam vjerovala da je to bila zmija.
Bila je to jabuka znanja, a znanje ubija nevinost kao
što zimski snijeg ubija ljetne cvjetove. -Ofelija!
Onda brinem za svog sina, na sveučilištu će ga ispuniti znanjem.
Za kraljevića! -Za kraljevića!
Da jednog dana ustane iz majčinog krila.
Smatram da je jabuka u potpunosti nevina. -Ofelija!
Što li je "Ofelija"?
Vaše Veličanstvo, to je dijete vrlo nalik zmijskom zubu,
i prava zmija jest u mom vrtu dužnosti.
Ona?
Slika i prilika svoje pokojne i oplakivane majke.
Moja Ofelija, moja kći, moje blago.
Blago koje treba izglancati.
Glancanje blaga je posao dame, ali avaj, ja dama nisam.
Avaj uistinu. -Možda sam djevojče, ali nema potrebe za toliko avaja.
Ne bih htjela biti momak.
Onda će biti jedna od mojih dama i mi ćemo se pobrinuti za njen odgoj.
Pustite me! -Budi mirna. Ne miči se.
Mirna budi. -U potpunosti tragično. -Jao, draga.
Prestani!
Lijepa je za tebe. -Gluposti.
Plešeš poput koze, Ofelija.
Njen otac je laskavac. Kao crv je ugmizao unutra iz blata.
Jeste li vidjele kako uvijek nosi cvijeće u kosi, nikada nakit?
Mislila sam da se valjala po zemlji.
Miriši po vrtu.
Njen otac si ne može priuštiti nakit. Ona je pučanka.
Što li kraljica vidi u njoj?
Tu si, Ofelija. Zašto ti je ovaj put trebalo toliko?
Pazi se.
Moja gospo. -Moja gospo. -Brzo, prije no što se voda ohladi.
Kakav je to miris? Poput vrta.
Latice za moju kupku? Samo naprijed.
Kako krasna ideja, djevojke, hvala vam.
Nema na čemu, moja gospo.
Laku noć. Ponesite svijeće. Moje oči su preumorne za čitanje.
Ja bih vam mogla čitati, moja gospo.
Djevojka koja zna čitati?
Moj brat me naučio.
Laku noć, moja kraljice.
Lijepo spavajte, moja gospo.
Moja gospo.
Zatvori vrata iza sebe.
Jesi li vidjela kako se kokoške podbadaju međusobno?
Svaka izabere onu tek malo slabiju.
Zašto dame tebe podbadaju?
Nisam plemenite krvi, moja gospo.
Jesi li znala da ja nisam odgojena na dvoru?
Moja sestra i ja smo bile poslane u ženski samostan u Francuskoj.
Ali i tamo je bilo kokoški i podbadale su. -Čak i časne?
Ali ja sam imala sestru koja me branila.
Čitaj mi onda. Ako uistinu znaš.
"Žena iz Alencona
udala se zbog bogatstva i
pronašla je džentlmena koji joj je ponudio užitak."
Ovo nije sakralna knjiga.
Nešto mnogo važnije od molitve.
Nastavi čitati.
"Zbog džentlmena pronašla je samu sebe, dok je sama bila s njim u voćnjaku.
Ovdje joj kazaše: 'Gospo, moje srce pripada vama.'
Bunila se da on samo ljubi njen položaj.
A on odgovoriše: 'Gospo, ništa ne bi moglo
uvećati vašu ljupkost, osim jednoga,
što vaše lice čini još ljepšim, a to je
preobrazba
u ekstaziji.'"
"'Moj gospodar mi toliko ugađa,' odgovoriše ona.
Ništa drugo mi ne treba.
'Imajte milosti, krasna gospo,' kriknuše on
jer vaša me ljubav dovela do ludila.'
Čuvši ovo, gospa se zanese.
Tada džentlmen, vidjevši je napola osvojenu,
počasti je svojom dugo prikrivenom strašću."
Kraljević! Dolazi!
Stigao je! -Pogledaj ovo, Horacije. Rekao sam ti da ćemo imati doček.
Tako zgodan i odrastao.
Svakim dijelom kralj.
Moj dragi sine!
Lijepo je vratiti se doma. -Da.
Dođi, Horacije.
Ne želim te izgubiti na kraju puta.
A sada je vrijeme za gozbu.
Sjećam se da je ovo bilo izvrsno mjesto za ribolov.
Hajdemo odavde, Hamlete. Pokušajmo više nizvodno.
Zadivljujuća riba uistinu nastanjuje ovaj gaj.
Riba bi voljela izaći na obalu. -Itekako je dobrodošla.
Riba ne ide svojevoljno ribaru. -Moj gospodaru, to je kraljičina dvorjanka.
Tada joj neće biti problem pričekati da ulovim ribu.
Od svih dama, meni je čekanje najmrskije.
Dvije strane se bore u vama. Jedna niskih pobuda, a druga visokih.
Ona mi proriče sreću, Horacije. -Moj gospodaru, to je vaša nesreća.
Hajdemo, Hamlete. -Ostanimo.
To je brza riba, Horacije! Donesi mi moju mrežu!
Tako lijepe nijanse, tako živopisno.
I ove niti. -Trenutak samoće u šumi.
I skoro gola. Što mislite s kime će se naći pod drvetom?
Možda ima dogovor s nekim udvaračem. -Da!
Jeste li ikada bili sami u šumi oko dvorca? -Ne, ne volim šumu.
Ja se ne bih usudila. Još i bez pratnje.
Hamlete, dođi.
Sviđa li ti se? -Vrlo je živopisna.
Kada završim, bit će punija života od života samog.
Gdje li je lovac?
Vidite, ovdje je ostavio svoje strijele. -To su njene strijele.
Nastavi, Ofelija. -Ona je Dijana, božica lova.
Šuma je njen dom.
Nije znala muškarce dok je lovac Akteon nije spazio.
Lovac, a ne ribar? -Sakrio se i gledao kako se kupa.
Je li bio kažnjen za ovaj prijestup? -Nemilosrdno.
Dijana ga je pretvorila u jelena i njegovi vlastiti psi su ga rastrgali.
Smatrate li vi dame ovu kaznu odgovarajućom? -Nije li to uvijek priča?
Ljepota pretvara muškarce u zvijeri.
Oduvijek sam božicu zamišljao kao djevojku. Znate, mladu, nepredvidivu.
Dijana je prestara u ovom tkanju.
Prikazana je kao kraljica, vaša majka, gospodaru moj.
To je bijedna sličnost. Raspleti niti i počni ispočetka.
Donesite njen tonik. -Brzo, za kraljicom.
Gdje li je? Nadam se da je otišla u svoje odaje.
Kako ste je izgubile iz vida? -Možda je u svojim odajama.
Brzo. -Stvarno je u redu. -Uopće ne izgleda ostarjelo.
Jesi li se izgubila?
Živjela sam dovoljno dugo da znam svoj put,
ali ne i dovoljno da ga zaboravim.
Tvoj sin se vratio. Trebala bi biti presretna.
A meni se čini da tuguješ.
Teško je majci kad njen sin postane muškarac koji više nije njen.
Da sam ja tvoj sin, ne bih te zaboravio. -Ali ti nisi moj sin, nego moj brat.
Samo prema zakonu. Ali nikada mi nije bilo stalo do zakona.
Glasine kažu da postoji puno drugih stvari koje voliš.
Glasine su u krivu.
Postoji samo jedno.
Jako je skučeno ovdje. Možda mi treba zraka.
Često se po noći osjećam kao i ti. Zrak pronađem na grudobranu.
Tamo ćeš me pronaći.
Ne, neću.
Kako sada, Ofelija?
Na trenutak sam pomislila da ste duh.
U školi smo imali disekciju tijela na dijelove. Nije bilo prostora za duh.
Morat ću vam vjerovati, gospodaru moj. Ne znam ništa o dijelovima muškarca.
Zaustavljaš mi srce. -Da vam srce stane, umrli bi.
Činim se poprilično živ. -Izgled vara.
Pogledajte ovo. Nevin cvijet.
To je velebilje, otrovna biljka.
Bella donna znači lijepa žena.
A ti kažeš da je otrov.
Hoćeš li mi obećati ples jednog dana?
Bojim se da plešem kao koza.
Izvrsni ste danas, gospodaru moj.
Nećače, dođi. Iskušaj svoje znanje.
Ne bih te volio raniti.
Niti ja tebe. Borit ćemo se iz zabave. -Ne vidim zabavu u borbi.
Pobjednički vitez će nositi moje boje.
Čini se da ti već nosiš boje jedne dame.
Dobro si odabrao ako je djevojka bestidna kao i njene boje.
Pazi se.
Ipak ima uzavrele krvi u dečkiću.
Bravo, Hamlete.
Hamlete! -Razmišljaš što sada učiniti. A istovremeno ne radiš ništa.
Vaš mač, gospodaru moj.
Evo...
Izgleda da sam pogriješio. Imaš još puno za učiti.
Preferiram ne učiti pod oštricom mača.
Moja oštrina je iznutra.
Veličanstveno biće!
Krijesnica!
Ne igraj se sa mnom.
Predivno.
Mala riba treba vode?
Ne vode.
Vina?
Neki bi rekli da je to zakletva, piti vino iz istog kaleža.
Ne smijemo.
Vidjet će da me nema.
Imam osjećaj kao da mi je koplje prošlo kroz uši.
Mislim da se nikada nisam osjećao ovako, Horacije. -Nadam se da niste.
Jutro, moja gospo. Jeste li uživali u plesu? -Uživala sam u večeri.
Teško je uživati i u večeri i u jutru koje slijedi.
Hvala Bogu što je ljetu kraj.
Od učenja me ipak manje boli glava nego od dokolice.
Vraćate se na studij? -Danas idemo u Wittenberg.
Moj gospodaru. -Ostavite sve svinjama.
Bijaše mladi kraljević iz Nizozemske koji je odlučio pronaći riznicu.
Ofelija.
Planirao sam se pozdraviti. -Zbogom.
Sinoć, Ofelija, bilo je... -Zaprljat ćete si hlače, gospodaru.
Onda, zbogom.
Pokušaj shvatiti. -Pokušavam.
Moj otac to nikada ne bi dopustio.
Želi da jednog dana sjedim na prijestolju. -A ja sam niskog roda.
Ne, Ofelija. -Prevarila sam se u vezi vas.
Sad vidim da ste samo kraljević.
Zbogom.
Zbogom, oče.
Majko.
Zbogom, majko. -Nedostajat ćeš mi.
Sretno ti bilo, sine moj.
Znaš li šumu podno dvorca?
Znala sam se igrati na njenom rubu. -U šumi živi žena.
Odi tamo sutra i donesi mi još onoga što mi treba.
Pobrini se da te ne prate. Nitko ne smije saznati.
I što god radiš, nemoj je pogledati u lice.
Jer je vještica?
Ona je iscjeliteljica. Ime joj je Mechtild.
Zdravo?
Što želiš?
Poslala me kraljica. -Zašto? -Po ono što joj treba.
Što joj treba?
Treba joj njena mladost. Odmor od njenih želja.
Spavanje noću bez snova. Muž koji razmatra ljubav, a ne rat.
Ali ona želi 30ml mog tonika.
Ne diraj to!
Ne osjećam jagodice prstiju.
To je zmijski otrov iz Novog svijeta.
Samo dodir otupljuje meso. Previše toga ubija.
Bih li ja mogla naučiti ove tajne?
Ti si dvorska dama. Nauči se čekati. -Čekati što?
Muža, mala djevojčice, što drugo?
Nema vremena za igre mog brata.
Norveška prijeti invazijom. Svaki dan je borba za mir.
Sve je to bilo u duhu igre. -On izigrava ludu.
Na rubu smo rata s našim susjedima. -Ne pričaj loše o svom bratu.
Klaudije dijeli moje ime, ali krv u žilama mu je nečista.
Svi smo čuli za tu priču. Nema razloga da vjerujemo u to.
On je sin svoje majke, ali nema ništa od mog oca u njemu.
Sada i svoju majku vrijeđaš? -Nije gora ni od jedne druge žene.
Sjeti se svog mjesta, moja kraljice. -Ostani sa mnom, pričaj sa mnom.
Postala sam nevidljiva za tebe. -Vidljivija si no što si svjesna.
Sve oči su uprte u tebe. Zar ih ne osjetiš? Moje kraljevstvo me treba.
Malo si se preplašila, je li? -Vidjela sam nešto.
Utvaru.
Prošlo ti je vrijeme za krevet, ha? Ovdje gore nije mjesto za djevojku.
Reci mi, brate, kako znaš što je unutar osobe?
Postoje ljudi koji kradu tijela s groblja zbog istraživanja.
Ono što me zapravo zanima jest gdje ljubav prebiva?
Gdje je istina ili ludilo?
Jedini odgovori leže u znanosti.
Čuo sam kraljevićevog prijatelja, Horacija,
kako je podmitio grobare da iskopaju tijelo.
Rosencrantz? Guildenstern! Što se dogodilo?
Kralj! Dugo poživio kralj!
Na svoje pozicije!
Kralj.
Ugrizla ga je zmija otrovnica u vlastitom vrtu.
Bolestan je? -Mrtav je.
Otac je pisao Hamletu. Trebao bi biti ovdje.
Na ovakav dan? Trebao bi biti daleko odavde.
Živio kralj Klaudije!
Propisno izabrano, hrabro i trezveno Veličanstvo.
Živio kralj. -Živio kralj.
Vaše Veličanstvo.
Vaše Veličanstvo, udostojite nas danas.
Divni su, hvala. -Vaše Veličanstvo.
Evo, uzmite ovo.
Pogledaj se. Ti ćeš biti jedna od mojih dama.
Danas me kraljica voli više od svih. Ali ona je hirovita
i jednog dana ćeš možda ponovo biti omiljena.
Nemoj reći da je hirovita. To je previše rečeno.
Kraljevstvo treba kralja, a kralj treba kraljicu.
Zašto bi ona bila išta drugo? -Već je bila kraljeva žena.
Je li moj otac pokopan?
Već odavno, moj gospodaru.
Hamlete! Tako dugo ti je trebalo da se vratiš.
Toliko dugo da ste već skinuli pogrebne vijence?
Dobro došao, Hamlete. Jako smo sretni što si se vratio.
Prekasno, čini se. -Prekasno da bi iskazao poštovanje pokojom ocu.
Čini se da je čast mog oca okaljana.
Tuguje, pohvalno, kao što bi svaki sin za svojim ocem.
Njegov otac je jednom izgubio oca koji bijaše i moj otac.
Uvijek smo se ponašali kao muškarci.
Uistinu muškarac, koji zavodi ženu zbog krune.
Hamlete. -Malo si se zanio.
Plemići su održali glasovanje.
Izgleda da sam ja jedini od prisutnih koji ne zaboravlja.
Zaboravio si pozdraviti kralja!
Ja sam ti kralj.
Dođi, Gertruda.
Jedimo.
Hej! -Vrati to nazad.
Prestani.
Pogledajte, ulovili smo si seljanku.
Mičite se od nje!
Ili što?
Hajde. -Pusti me. Platit ćete za ovo.
Što? Želiš da platim za to? Ona želi da platim za to!
Pustite djevu neka ode. Ova je stvarno kurva!
Zrak miriše vrlo zrelo. Možda bi kupka dobro došla.
Što si mi to rekla?
Pustite je!
Idemo. -Vidim da djeva gospodari tobom!
Idemo. Hamlete, ne. Idemo.
Hvala vam, Veličanstvo, ali nije mi trebalo spašavanje.
Pričaš o potrebi. Potražio sam te jer te trebam. Nedostajala si mi, Ofelija.
Trebao bih se ispričati zbog svog ponašanja. -Trebao bi? -Ispričavam se.
Zaboravljeno je. -Zaboravljeno, ali ne oprošteno. -Oboje. -Nisam te zaboravio.
Oprostit ćeš mi ako ti ne vjerujem.
Gdje je voda, Ofelija?
Pokrijte kraljicu. -Hamlete.
Što je bilo?
Kakvo je zaboravljanje ovdje?
Hamlete?
To je samo prljavi komad tkanine.
Moj tonik, molim.
Ponovo.
Zbogom, sestro. Nastavljam s obrazovanjem u Francuskoj. -Odlaziš?
Čudna su vremena u dvorcu. -Čudna uistinu.
Šire se glasine svih oblika i veličina. A sve me plaše.
Kažu da te kraljević više ne vidi kao dijete. -Više ni nisam dijete.
Ofelija, boj se.
Boji se svega što ti on može oduzeti. Jedino ćeš tako biti sigurna.
Brini za svoju čast, a ja ću za svoju.
Laerte, požuri! Vrijeme i plima ne čekaju nikoga.
Sada, blagoslivljam te, sine.
Zapamti, drži se svoga. Ne budi poznat niti vulgaran.
Ne bori se, ako moraš, onda pobjedi.
Lijepo se odijevaj, ali ne troši previše.
Ne posuđuj novac ni od koga i nikome. Iznad svega, budi vjeran sebi.
Zbogom, oče. I čuvaj se, Ofelija. Zapamti što sam ti rekao.
Što je rekao? -Nešto o kraljeviću Hamletu.
Ah, da, Hamlet.
Kažu da je utrčao u kraljičine odaje i zurio u tebe i jako čudno pričao.
Vidjela sam to, da.
Je li ti dao neki znak ljubavi? -Ne.
Lažeš li mi, kćeri? -Da.
Lažući da odgovara istinitom ne.
Ne.
Znači da?
Ovo bi moglo biti jako korisno za nas. -Ne želim imati ništa s njim, oče.
Vrlo si zločesta djevojka da bi bila toliko dobra.
Ofelija. Uđi.
Djevojkama nije dopušten ulaz u knjižnicu, osim ako su u knjigama.
Ipak mislim da si već bila ovdje. Uđi.
Jednog dana želim biti iscjelitelj. -Postoji puno
različitih iscjelitelja. -Onda doktor, čovjek od znanosti.
Znaš da se grobovi pljačkaju za takvu znanost?
Gle, Hamlet je jako uznemiren. -Ponaša se divlje prema meni.
Ali postoji sustav u njegovom ludilu, vjeruj mi. Pođi k njemu. -Gdje?
Na zidinama, u ponoć.
Kloni se moga groba kada umrem. -Ofelija, ne budi toliko morbidna.
Ne želim postati ničija lekcija iz anatomije.
Drhtiš, Ofelija. -Plašite me, gospodaru moj.
Na dvoru pričaju da je ovdje duh.
Mislila sam da sam ga jednom vidjela.
Kažu da je to nemiran duh mog oca.
Oprezno, utvara dolazi.
Kažu da si ti jedina od kraljičinih dama koja zna njene tajne.
Reći da znaš tajnu je isto kao reći tajnu.
Samo mi ovo reci, Ofelija.
Je li moja majka bila vjerna mom ocu, svom suprugu, kralju?
Ne mogu vam reći.
A ne možeš ni lagati.
Hirovita.
Moja majka je kao i sve žene. Hirovita, slaba.
Moj gospodaru, jako ste nepravedni.
Slabost nije navika mog spola.
Možda ide u obitelji.
Oprosti mi.
Sad vidim kakvi su ljudi, a samo ti nisi.
Ne ti, Ofelija.
Tješite se, gospodaru moj.
Ofelija, moja iskrena ljubav.
Kraljica.
Želi svoj tonik.
Ona želi, ona želi, ona dobije ono što želi.
Boji se osjećati. -A ti?
Što ti misliš da znaš?
Praviš se da imaš slomljeno srce. Da si nevina i ranjena.
Ali ne možeš se sakriti ispod odjeće dame.
Divlja si i puna žudnji.
Svući će te, sudit će ti i shvatit ćeš da žudiš za smrću.
Bacit će te u vatru.
Znaš li zašto me nazivaju vješticom?
Sa 19 bila sam trudna s djetetom
muškarca koji se zakleo da će me oženiti.
Kada je dijete umrlo u meni, glasine su rekle da je to bio vrag.
Pravednici su došli istjerati vraga.
Zapalite je! -Ali nisu znali da ja znam svoje otrove.
Tri kapljice na jezik, otrov glumi smrt, ali je vara.
Zapalite vješticu! -Mislili su da sam mrtva.
Popila si otrov, ali nisi umrla?
Pronašli su moje tijelo, bacili ga i rekli da je vrag prognan.
Imala sam lijek pripremljen pa sam preživjela.
Ali bez mog sina.
A što je bilo s njegovim ocem?
Nedavno se oženio.
Ofelija.
Priznaj mi, tko je čuvar tvoje duše.
Voliš li drugog?
Volim samo tebe.
Onda se nađi sa mnom sutra kod stare kapelice pored jezera.
Preruši se u seljanku. -A ti ćeš biti pastir?
Bit će glasina. Bojim se da ih već ima.
Neka pričaju.
Ofelija.
Želim te oženiti.
Nikada nam to neće dopustiti! -Ofelija, neće znati.
Ali cijela Danska treba biti tvoja.
Ako si ti uz mene, prije bih uzeo travu no pozlaćeni tron Danske.
Kada dođe vrijeme, otići ćemo odavde.
"Dragi moj progovorio i rekao mi: Ustani,
prijateljice moja, ti si lijepa moja, dođi ovdje.
Kad bih se mogla nasladiti na poljupcu tvojih usta,
jer je slađe od vina milovanje tvoje.
Moj je dragi moj, i ja sam njegova.
Kako si lijepa, prijateljice moja, kako
si lijepa, oči su tvoje kao u golubice.
O, ti si lijep, dragi moj, preljubazan doista.
Postelja je naša svježa zelena.
Evo, gledaj samo, zima prođe, ode i prošumi kiša.
Na polju se već pokazuju cvjetići.
Kao pečat postavljam se tebi na srce, na tvoju
ruku kao pečat. Jest, ljubav je jaka kao smrt."
Dobro jutro, moja gospo.
Rano si ustao.
Ili si bdio cijele noći?
Rečeno mi je da provodiš dane s običnim momkom u selu odjevena kao kći farmera.
Ne poričeš?
Svojim osramoćivanjem mi vraćaš za moju dobrotu?
Ne trebaš pasti niže no što već jesi.
Tu si. -Dobro jutro.
Imaš li što mi treba? -Imam.
Zašto zuriš? Izgledaš kao da si vidjela duha.
Ostavi nas, Ofelija.
Što te zadržalo?
Vaš plašt je potrgan, Vaše Veličanstvo. Možda bih vam ga mogla zakrpati?
Jesi li brza? -Mislite na moje šavove, Vaše Veličanstvo?
Mislim da ne znaš na što mislim, Ofelija.
Moj nećak je jako čudan u zadnje vrijeme.
Vrluda hodnicima po noći. Znaš li povod tome?
Možda ti znaš lijek. Možda si ti i povod i lijek.
Tvoj otac kaže da je moj nećak zaljubljen u tebe. Je li to istina?
Moj otac mi je rekao da to ne može biti.
Je li ti rekao da te voli? -Nikada, Vaše Veličanstvo.
Je li ti dao znak svoje ljubavi? -Nikada.
Sve je to bilo nevino, Veličanstvo. Ako znam što znam, oni su samo djeca.
Nešto si drugačije rekao ranije. -Razmislio sam i shvatio.
Bio sam zabrinut za Hamletovo stanje uma.
Evo mamca za njega. Sada ćemo vidjeti.
Nimfa! Gdje li je tvoja voda?
Moj gospodaru, puno toga vam moram reći. -Kako se to dočekuje supruga?
Nikako. -Zar ti nisi moja žena?
Ove igre koje igrate, ništa nikada nije kako se čini.
Imam sjećanje da se želim vratiti tebi.
Ništa ti nisam dao. Uzimao sam. -Tvoj otac je bio otrovan. Istina je.
Jednom sam vidjela tvog ujaka na mjestu s otrovima.
Nisam ga tada prepoznala, ali vidjela sam ga ponovo na zidinama,
zakukuljenog istog dana kada je tvoj otac, kralj, ugrizen.
Znači da...
Znači nije bila zmija, nego Klaudije.
Moram odbiti vašu pažnju, moj gospodaru, zabranjena mi je.
Jesi li sigurna u istinitost svoji riječi?
Jutros sam pronašla otrov kod njega.
Onda mi je ukrao krunu.
Rekao si da ne želiš krunu. Odrekao si je se kada si me oženio.
Nisam znao da mi je ukradena.
Krikni kao da te plašim. -Neka mu pomogne milostivi Bog! -Kažu da sam lud!
Lud od ljubavi, kažu, za mnom. -Onda ću biti lud!
Neće ni slutiti da dolazim. -Ne shvaćam što želiš reći. -Niti ne bi trebala.
Ostani nevina kao snijeg.
Krikni.
Bog vam pomogao, gospodaru.
U velikoj si opasnosti. Moramo te odvesti odavde.
Postoji samostan u Sv. Emilionu gdje je moja majka živjela kao djevojka.
Bit ćeš sigurna sa časnama. -Hamlete, ne možeš to učiniti! -Odi u samostan!
Idi!
Čini se lud.
Mislim da je tvoja kćer opasna.
Trebao bi je udati što prije.
Znam zaštitara koji će to učiniti.
Pozdrav, gospodaru Hamlete.
Koga pozdravljaš, moja ljubavi? -Gospodaru Hamlete!
Molim vas, uđite! -Hej! -Svi, uđite.
Ovako će se to riješiti, Horacije. Preljub, ubojstvo, izdaja!
To su njegovi zločini! -Ne, gospodaru moj, ne možete.
Ona ne bi trebala biti ovdje!
Tamo je!
Došao mi je prodati ribu! -Ja ne prodajem ribu, gospodaru moj.
Ali koja je ovo ljupka riba.
Hamlete! Sjedi pored mene.
Što ako ima netko ljepši, majko, na kome bih radije sjedio?
Ne ležite tamo, gospodaru moj. Ustanite.
Pa gdje mogu leći? Mogu li leći u tvoje krilo?
Ne, gospodaru. -Mislim na svoju glavu u tvom krilu. -Veseli ste.
Vjenčan? Uistinu. Ti bi trebala znati!
Moja majka je bila udana, a sada je udovica od nedavno.
Drži jezik za zubima i ovladaj ovim ludilom.
Žele da se udam za drugoga. -Ako se moraš udati, udaj se za ludu.
Poznavao sam ludu jednom. Zvao se Yorick.
Ismijao je kraljeva brata.
Vidjela sam ga jednom. Nasmijavao je kralja.
I platio je svojim životom iste te noći.
To je uistinu jako tužna priča. -Znam ja i tužniju, Ofelija.
Počinje sada.
Rekao sam ti da odeš u samostan.
Svjetlo.
Neka bude svjetla! -To je samo predstava!
Prekini odmah ili ću ja!
Pretvaraš nas u predstavu!
Sve ih izvedite van i objesite ih!
Ja sam vaš kralj!
Kralj zna da je predstava istinita.
Osveta je moja. Brzo, sada.
Hamlete! Ne.
Ova izdaja za provociranje kralja.
Pozovite stražu!
Odvedite ih na vješala!
Mislila sam da je tvoj ljubavnik preniskog roda.
Sad vidim da je previsokog. -Vi si prva od onih koji bi mogli razumjeti.
Bila sam ti poput majke, a ti si okrenula mog sina protiv mene.
Oprostite mi. Moja gospo, vi ste me odgojili.
Mislim da se previše buniš. Ne možeš znati kako je to voljeti sina.
Znam kako je voljeti vašeg.
Drži se podalje od njega. I gubi mi se s očiju!
Uništeni smo!
Kraljica te otpustila i vjerojatno će i mene.
Ako te još stignemo vjenčati, bit ćeš manja
prijetnja. -Što? -Ni sutra nije dovoljno brzo.
Molim te, ne. Ne bih to podnijela.
Naš kralj žeđa za krvlju. Samo nastojim preživjeti.
Preživljavanje nije dovoljno.
Toliko si nalik svojoj majci. -Tamo nije bilo dogovora.
Volio si je.
Razgovarat ću s kraljicom. Molit ću za njen oprost.
Oče?
Horacije, izgledaš opterećeno. Što radiš ovdje?
Je li Hamlet? -Ne, Hamlet je živ.
Vaš otac je ubijen. -Ne moj. Hamletov? -Ne, tvoj.
Moj gospodar Polonije.
Oprosti mi! Oprosti mi, Ofelija!
Hamlet je uistinu lud! Mislio je da je njegov ujak.
Isukao je mač prije no što sam stigla reći tko je skriven.
Bila je to nesreća. Nije Hamlet kriv, nego ja.
Gdje je Hamlet? -Otišao je.
Otišao je? -U Englesku. S Rosencrantzom i Guildensternom.
Kraljeve naredbe. Zbog vlastite sigurnosti.
Dobro je da kralj misli na svoju sigurnost.
To što te povrijedio, Ofelija. Ne možeš ni zamisliti njegovu muku.
Gdje je moj otac? -Čuvajte vrata!
Gdje je? Tko je ubio mog oca? Pravda će biti zadovoljena.
Oko za oko. Tko je ubio mog oca?
Budi miran. Pravedno je i dobro što želiš osveiti smrt svog oca.
Ali nije umro od moje ruke. -Čije onda? -Hamletove.
Onda će Hamlet umrijet od moje. -Ne, Laerte.
Sve je bila pogreška.
Moraš sad misliti na svoju sestru.
Vodite me k njoj. -Poslat ću po nju. -Otvarajte vrata! -Dođi.
Puno toga ti treba ispričati.
Dobro da se udaješ danas. Već si debela kao krava.
Sretna si što si pronašla muža kad nemaš
ni bogatstva, ni obitelji, ni kreposti.
Nadam se da još ne drži svijeću upaljenom
za svog ljubavnika, kraljevića.
Jedna svijeća ne bi bila dovoljna. -Čak i kada ga više ne bi bilo?
Ako on umre, umirem i ja.
Meni izgledaš živo.
Živa, ali udana. -Za Hamleta?
Onda si udovica. Hamlet je već mrtav.
Moji Rosencrantz i Guildenstern su bili poslani s njim.
Nisu im se svidjele naredbe, ali poslušali su kralja.
Što im je kralj naredio? -Neću reći.
Reci mi.
Mičite je! Luda je!
Reci mi ili se kunem da...
Čim je brod napusti luku trebali su ga baciti sa palube.
Sinoć su isplovili.
Ofelija.
Hamlet je mrtav, Horacije. -Mrtav?
Rosencrantzu i Guildensternu je naređeno da ga izdaju čim brod zaplovi.
Nema vjetra u luci. Brod je još tamo.
Nije isplovio.
Onda je živ? Horacije, još ga možemo spasiti.
Ja... -Horacije.
Kralj te traži. Jesi li vidio moju nevjestu, Ofeliju? -Ne, ne nedavno.
Cijeli dvorac traga za njom. Kralj je naredio da zaključaju vrata.
Kad sam je zadnje vidio, bila je loše.
Kralj je naredio da nitko ne ulazi ni izlazi.
Kraljica misli da si izgubila razum, ali ja smatram da ti je samo to ostalo.
Ne! -Nikome nećeš nedostajati. Nemaš oca, ni brata, ni muža.
Da. Pronašli smo seoskog svećenika koji je
nakon malo poticanja ispričao zanimljivu priču.
Kaže da imaš muža.
Te da te on vjenčao.
Sad, da si moje dijete... -Vaše dijete je umrlo prije no što je udahnuo.
Da, sin.
Prozvali su njegovu majku vješticom i htjeli je spaliti.
Ali vi to već znate.
Vi ste pokrenuli lov na vješticu.
Vi ste okrenuli selo protiv žene koja vas je voljela.
Moj gospodaru, čuli smo krik.
Tvoja nevjesta je nemoguća. Naše vjenčanje je danas, gospodaru moj.
Ne bi htio oženiti izdajicu.
Ostavi nas.
Da se nisi usudio nauditi mi.
Kralj te sumnjiči za izdaju. Kazna za izdaju je poznata.
Smrt.
Baš šteta.
Možda bi me mogao odvesti u šumu i ostaviti
me tamo. Kralj nikada ne bi saznao.
Bio je dobar čovjek, tvoj otac. Ali ti si dvojica njega, bar mislim.
Pjevaj sa mnom, Laerte.
Moja slatka sestro, dođi.
Sjedi, budi miran.
Evo ružmarin, za sjećanje.
Nadam se da se sjećate. Maćuhice za vaše misli.
Ruvica za vaše žalosti i vaše sestre. I nešto za mene i moje.
Ivančice, oči dana. Sve vide.
Netko vas vidi.
Dala bih vam ljubičice, ali sve su uvele kada mi je otac umro.
Vjerni Horacije, hoćeš li posjetiti moj grob?
Ofelija. -Posjeti me prije no što se ohladim.
Obavezno me iskopaj i obećaj mi izvrsnu lekciju iz anatomije.
Evo komorač za vas.
I pakujac za laskanje.
Nedostajat će vam sada kada mog oca više nema.
Odvedite je.
Odvedite je!
Pustite je! -Pustite je!
Jadnica je poludjela.
Pustite je!
Mičite mi je s očiju.
Prati je. -Da, Veličanstvo.
Sjedi. Jedi.
Više nisam gladna.
Otrove, budi milostiv.
Ofelija!
Horacije!
Gdje je Hamlet?
Iskopao sam te kako si tražila.
Popila sam otrov koji glumi smrt, ali je vara.
Gdje je Hamlet? -Brzo do njegovog broda prije no što isplovi.
Nije mi dobro, Horacije.
Što je to?
Izvidnica je u blizini. Naši neprijatelji iz Norveške.
Napreduju prema dvorcu.
Moraš upozoriti dvor. -Neću te ostaviti.
Moraš ih upozoriti, Horacije.
Idi. Ja ću nastaviti sama.
Ofelija. Zbogom.
Umirem. Daj mi lijek.
Popila si otrov? -Previše, bojim se. Molim te.
Šuma je puna vojnika. -Vojnici?
Još gore. Pij.
Sada se gubi.
Čuvala sam tvoju tajnu.
Klaudije je došao k tebi. Pomogla si mu ubiti kralja.
Sam si je pomogao. Nikada ga nisam mogla odbiti.
Zašto bih? Nije me bilo briga.
Neka si rade što god tamo na svom brdu.
Čak i sada. Čak mu ni to nisi mogla odbiti?
Voljela sam ga jednom.
I on je volio mene.
On je zvao u lov na vješticu kada je tvoje dijete umrlo.
Svjedočila sam njegovom priznanju.
On je poslao rulju na tebe. Pustio bi te da izgoriš -Ne.
Ne, ne on. -On voli moć. Samo to voli.
Ismijao me.
Gorjet će.
Primi ovo.
U većoj si nevolji no što sam mislila.
Stani točno tamo. Tko si ti?
Prijatelj.
Imaj milosti, duše.
Bog neka mi oprosti, Ofelija.
Nemaš moju krv na svojim rukama. -Nisam mislila da će ga Klaudije ubiti.
Dala si mu povod.
Izgubila sam se.
Uništio je tvoju sestru.
Klaudije?
Nikada nisi saznala da je njega voljela? -Mislila sam bilo tko, osim njega.
Moja sestro!
Odriješi me grijeha.
Uzmi moju ruku.
Ti si stvarna. A vidjela sam svog sina kako skače u tvoj grob.
Hamleta? -Napusti je brod kad je čuo da si umrla.
Moram se vratiti u Elsinore. -Ne, prekasno je.
Laert je izazvao Hamleta na dvoboj zbog smrti vašeg oca.
Dogovorena je borba. -Ne.
Gdje je moja sestra? Pronaći će utjehu.
Ne mogu čekati. Hamlet će poslušati samo mene.
Klaudije će te ubiti. -Ali ja sam već mrtva.
Sve je spremno? -Premazao sam tvoj mač.
Dovoljan je samo dodir. Gdje je Hamlet?
Momče, kako ti je ime? -Osric, Veličanstvo.
Odi do Hamleta, zamoli ga da dođe i započne borbu.
Kako želite, Vaše Veličanstvo.
Nemaš se čega bojati.
Da se okladimo?
Nemam želje za igrama.
Onda ću izabrati Laerta, ako nemaš ništa protiv.
Hamlet je daleko bolji mačevalac.
Bolji čovjek ne pobjeđuje uvijek.
Dvije strane se bore u vama.
Jedna niskih pobuda, a druga visokih.
Ofelija? -Glavom i bradom.
Živa si? -Moja ljubavi.
Ti su poput sna kojeg sam usnuo. Kada sam se probudio, postao je stvarnost.
Moraš razumjeti, ne želim ovu borbu.
Laert želi.
A tvoj osveta se ugasila?
Ne.
Još uvijek gori u meni. -Toga sam se i bojala.
Hamlete, sada možemo pobjeći.
Otići ćemo do samostana.
Ne mora svaka priča završavati bitkom.
Gdje si, Hamlete?
Dođi. -Budem.
Budem. -Sad.
Zakleo sam se na osvetu.
Zakleo si se da ćeš me voljeti i biti moj.
Tvoj sam.
Ofelija.
Slijedit ću te, Ofelija.
Hamlete!
Zbogom, moja ljubavi.
Hamlet! -Hamlet!
Propustite ga, gospodaru moj.
Možda mislite da znate moju priču.
Čuli ste da završava u ludilu,
slomljenih srca, prolivene krvi,
izgubljenog kraljevstva.
To je priča.
Ali nije moja.
Nisam izgubila svoj put.
Nisam se predala osveti.
Umjesto toga pronašla sam svoj put u nadi
da ću jednog dana ispričati svoju priču.
Kao što ćeš i ti jednog dana, moja ljubavi,
ispričati svoju.
Fixed by: BOTANICMAN